Vi lider under noe som kalles Den store krisen.
En raskt eskalerende panikk der sannheten er under angrep.
Det føles som om noe fælt skal skje.
Det er Den store krisen.
Jeg har spart noe til deg. Det er en test.
Og vinnerne får stipend til Boatwright-akademiet
Dere kan begynne.
Heldigvis er det noen som sterkt elsker sannheten.
Tid!
Jeg skal nå lese listen over de som besto testen.
"Reynard Muldoon?"
Jeg er Kate Wetherall. Jeg er selvstendig.
Jeg må ordne alt selv.
-Det er Sticky Washington. -Hvorfor kaller de deg Sticky?
Jeg husker alt jeg leser eller ser.
Bra jobbet.
-Hva er det der? -Herr Benedict.
La meg vise dere den fjerde. Constance Contraire.
Beklager for ingenting.
Vi ber dere med på et oppdrag. Et risikabelt, hemmelig oppdrag.
Og dessverre, et som bare kan oppnås av barn.
Dere kan vente her på videre instrukser.
-Hvor lenge var jeg borte? -Vi blir angrepet.
Noen kuttet strømmen.
Kuttet strømmen?
Ta disse.
Hvem vil se det trygge rommet?
-Sånn, ja. -Er dette enda en test?
Dette er ingen test.
Denne veien.
Tilbake!
Unnskyld meg et øyeblikk.
Følg meg.
-Hvor er Milligan? -Jeg vet ikke.
-Vi går gjennom labyrinten. -Hvem er de folkene?
Jeg forteller mer senere. Hold dere i nærheten.
Vi må krysse huset.
Den andre trappen fører til det trygge rommet.
Denne veien. Fort!
Er alle her?
Kom igjen!
Tilbake!
Hold dere i nærheten. Nei.
Nei.
Vi må hjelpe ham.
Avbryt!
Kjære vene.
Hvor er Constance?
Hun løp for å redde seg selv.
Kanskje hun ville flanke dem.
Flanke dem? Reynie, du er for snill.
Klart.
Han er for snill.
Constance? Hvor dro du?
Dit dere burde ha dratt.
Det kalles å gjemme seg. Har dere ikke hørt om det?
Vi hjalp herr Benedict.
Jeg skylder ham ingenting.
Situasjonen er løst.
Bygningen er låst, og vi er helt trygge her.
Her.
Hvem var de?
Hvis det får deg til å føle deg bedre,
var du ikke målet deres.
-De var her for meg. -Hvorfor?
Og, fortsatt: "Hvem?"
Bli med meg.
ETTER ROMANEN DEN MYSTISKE BENEDICTKLUBBEN
AV TRENTON LEE STEWART
Husker du da jeg sa
at en person skaper Den store krisen?
Dette er hvordan.
Spørsmål.
Fabelaktig!
Kjenner dere noe?
Jeg har litt vondt i magen.
Interessant. Det er en bivirkning for de veldig følsomme.
Nummer To og Rhonda, kontakt mottakerne.
Takk.
-Det ser normalt ut, -…damer og herrer,
-med dr. Colleen... -men hør på hva som er under.
Det siste svaret, takk.
De savnede er ikke borte. De har bare gått bort.
Giftige epler, vennlig ansikt.
Unnskyld, besettelse, en tur på stranden, giftormer...
Puss tennene og...
AV
Hva var de?
Det er de skjulte beskjedene
som sendes på TV og radio.
De påvirker hjernen vår uten at vi vet at de er der.
Den store krisen er forårsaket av underbevisste beskjeder.
Manipulasjon i det skjulte.
Ja. Det har tatt lang tid å sette dette sammen.
Senderen av beskjedene setter våre psyker i beleiring.
Hvorfor skulle noen gjøre det?
Når folk er redde, er de mer følsomme for forslag.
De får panikk. De vender seg mot hverandre.
Se hvordan folk behandler hverandre nå.
Aggressive, mistenksomme, slemme.
-Det er en del av planen. -Vi blir mykere.
Det høres...
…dårlig ut.
Det er det.
Beskjedene øker i frekvens og blir sterkere.
Samfunnet vårt er skjørt.
Vi er mye nærmere bristepunktet enn noensinne før.
Og nesten ingen er klar over det.
Hvorfor er de barnestemmer?
Folk er ikke skeptiske til barn.
Stemmene deres utløser ikke forsvaret vårt.
Å bruke barn til å sende beskjeder gjør dem umulig å oppdage.
Burde du ikke ringe politiet?
Skulle ønske det var så lett.
Du har en telefon, ikke sant?
Men myndighetene som kunne ha hjulpet
har blitt oppløst.
Du må forstå meg.
Gode kvinner og menn som jobbet for dem, har forsvunnet.
Men du har bevisene.
Å, Reynie.
Bevis er ubrukelig
med mindre det er bevis på noe folk allerede ønsker å tro.
Og jeg er redd ingen vil tro dette.
Men
jeg har endelig funnet ut hvor meldingene kommer fra.
Læringsinstituttet for Veritas og opplysning.
Mener du skolen på Harbor Island?
Ja!
Det er der avsenderen må være, og det er der oppdraget ligger.
Hvorfor tror du at fire barn kan stoppe alt dette?
Ikke bare barn.
Fire utrolige barn.
Og ja, jeg tror dere kan det.
Jeg tror dere er de eneste som kan.
Det har vært en lang natt.
For lang, faktisk.
Jeg foreslår at vi får oss litt søvn.
Ja. Vi kan gå gjennom planen i morgen.
-Nummer To og Rhonda, kan dere… -Ja.
-…vise vennene våre rommene sine? -Kom.
-Hvil dere litt. -Vi skal gjøre dere klare.
Kanskje jeg ønsket jeg aldri hadde hørt om dette.
Men nå har jeg hørt om det.
Ingen vei tilbake.
Er vi sikre på at noe av dette er ekte?
Virker det ikke ekte?
Jeg har aldri vært på et lag.
Ja. Den delen er ganske kul.
Laget krever et navn.
Jeg har workshoppet noen. Hva med...
Kate den store
og den triumferende trio?
Det er et dumt navn.
Det virker mindre lagåndaktig.
Vi skal sove på det. Se hvordan den eldes.
Constance, later du som du sover
så du ikke må snakke med oss?
GODKJENT
ETTERNAVN: CONTRAIRE FØDESTED: RUSSLAND
GODKJENT PIERCE VERONIA
Constance, kan du sende appelsinjuicen?
-Nei. -Nei?
Jeg er så takknemlig for at dere valgte å bli.
Rhonda, saksmappene.
Nå, vær så snill...
Tilgi kaoset.
Forberedelsene må gjøres.
Som jeg sa tidligere,
kommer signalene fra instituttet på Harbor Island.
Tungt bevoktet.
Tilgang til det er nesten utelukkende begrenset til studenter.
Derfor må det være barn.
Nettopp, og derfor kom jeg ikke nær øya.
Men det kan dere.
-Sir. -Å, det er...
For mye. Nei takk.
-Du bestilte det. -Nei takk.
Dere fire skal infiltrere instituttet
som nye elever, som mine hemmelige agenter.
Jeg trenger en større bøtte.
Hva gjør vi?
Til å begynne med, pust dypt.
Nå, deres første jobb
er å finne avsenderens identitet.
Hvem driver skolen?
Det er merkelig at den informasjonen ikke er i brosjyren.
-Ja. -Det er rart.
Veldig rart.
Når vi vet hvem vi har med å gjøre, kan vi jobbe med vårt,
mens dere finner senderen som sender meldingene.
Hvor er den? Hvordan virker det? Hvem har tilgang?
Kan den deaktiveres?
-Eller ødelegges. -Det er det samme.
-Nei. Ok. -Nei. Ok.
De vil nok også at vi
skal snike oss rundt og bryte inn på kontorer.
Nei da. Nei.
Dere må holde en lav profil. Greit?
Vær så snill.
Ikke ta unødvendige sjanser.
Vær så snill.
Finn ut det dere kan, rapporter til meg.
Forstått. Minimal sniking. Innbrudd når det er nødvendig.
Eller aldri.
Men absorber alt.
Alle rare detaljer, mistenkelige sider, interessante småting.
Ingenting er for lite.
Sticky. Du er nok ganske effektiv.
Ta deg sammen.
Jeg vet ikke hvorfor jeg ble valgt. Virkelig ikke.
Jeg vet, unge Washington.
Ingenting unnslipper deg. Det er den du er.
Jeg er en utmerket menneskekjenner.
Hvordan skal vi kommunisere med deg?
Jeg ville bruke brevduer til dette,
men treningen gikk ikke som planlagt...
-Fæle fugler. -Grusomme.
Vi har spist due i månedsvis.
I stedet
skal vi bruke morsetegn laget av lommelykter.
Men vær trygg,
vi skal følge med fra en skjult posisjon på fastlandet
hele tiden.
Hele tiden, dag og natt. Vi følger alltid med på dere.
Trenger man kodenavn?
Vil noen litt lange kodenavn fungere?
Nei. Bruk deres egne navn.
Nå...
Kjære vene.
Signaturer må forfalskes, bestikkelser betales, og vi må ringe.
Imens foreslår jeg
at dere gjør dere kjent med saksmappene
og frisker opp morsetegnene deres.
Jeg kan ikke morsetegn.
Jeg kan det!
Jeg kan morsetegn. Jeg kan lære deg det.
Fantastisk.
MORSETEGN
"Rask, brun rev hopper over den late frosken."
Det er bra, men det er vanligvis en hund.
Frosker er teknisk sett bedre dyr.
Reynie, gjett hva dette ordet er.
Jeg vil helst ikke si det ordet.
Dere er flinke.
Samme det, George Washington.
Jeg foretrekker Sticky.
Ok, George.
HVORFOR DRO DU HJEMMEFRA?
DU HAR UNNGÅTT Å SI DET.
DU KAN STOLE PÅ OSS.
Dere har kanskje merket at hodet mitt inneholder mye informasjon.
Tanten min la også merke til det.
Jeg flyttet inn hos henne og mannen etter at foreldrene mine døde.
Hvorfor regner det så mye?
Det er resultatet av flere faktorer.
Temperaturen i atmosfæren og havet er i en varmende fase
med en svekkelse av trykkraften,
noe som får overflatetemperaturen i havet
-til å stige og... -Jeg likte å lese, men
de tenkte det var bra for meg å utnytte evnene mine.
Stav bokstaven H.
TOWN CRIER KLASSISK STAVING
A-I-T-C-H
Korrekt!
Hvem visste det?
Først var det gøy.
Hormuz-stredet.
Emerson Fittipaldi.
Shoemaker Levy-9.
Danse-makaberen.
ENCYLOPEDI
ETT ÅR MED KJØTT!
PAY DAYERS VINNER 5000 DOLLAR
BUCK BUCK GOOSE VINNER 10 000 DOLLAR
APPLAUS
-Du har bilen! -Vi klarte det!
Men jo mer jeg vant, jo mer ville de ha.
3,1415926
5358979323846264...
40 000 DOLLAR
To?
Å, så leit.
Jeg lot som jeg rømte for å se reaksjonen deres.
Jeg fant et sted der jeg kunne se dem.
Han ville vel ikke være her uansett.
Kanskje...
Kanskje det er til det beste.
Vi ba aldri om dette.
Han er smart, men...
Kanskje han trenger å finne sin egen vei.
Så jeg stakk av på ordentlig.
MORSETEGN HÅNDBOK
Det er ikke mye mer å si.
Jeg snek meg inn på biblioteket og bodde der i et par uker.
Så så jeg herr Benedicts annonse.
Sticky, det er forferdelig. Jeg er så lei for det.
Takk.
Det er vel for det beste.
De har ikke alt det ansvaret, og jeg har ikke mye press på meg.
Så, det går bra.
Jeg aner ikke hva jeg skal si.
Vel, du har oss nå.
Hva er historien din?
Constance.
-Hva? -Du burde ikke si det.
Jeg har bare ett minne.
Jeg våkner med bind for øynene, festet til en metallstol.
Hender og føtter er lenket.
Hodet mitt sitter fast i en metallbeherskelse.
Jeg er forslått og kald.
Jeg hører rennende vann og en rotte, eller...
...en veldig voksen mus
Jeg husker ikke hvor jeg er, hvordan jeg kom hit, hva jeg heter.
Amnesi.
Kidnapperne mine kommer tilbake. Eller kanskje de aldri dro. Spørsmål.
Hva husker jeg?
Et slag og enda et slag.
Bindet har løsnet litt.
Når jeg dras tilbake til cellen, innser jeg at jeg holder noe.
I hånden har jeg en liten nøkkel laget av tånegler.
Mine? Jeg kan bare anta det.
Jeg snubler og bruker distraksjonen til å låse opp kjettingene.
Jeg kjemper mot fangevokterne med en desperat manns raseri.
Jeg beseirer dem. Jeg løper.
Bort fra bygningen. Ned bakken. Gresset er glatt.
Jeg faller ned fra en klippe og ned i bukta.
En giftig ål låser seg fast i ankelen min.
Den krypende giften gjør at høyre bein ikke beveger seg.
Hvis jeg ikke var en venstrefotet svømmer, kunne jeg druknet.
Jeg bruker modifisert skilpaddesvømming til jeg skylles i land.
Halvgal overlever jeg på torv og larver
før jeg får tilbake styrken og kommer meg til byen.
Men...
…ingen tror på historien min. Jeg blir...
…ledd av,
de kaster søppel på meg,
jeg er et utskudd. Jeg...
Jeg er ingenting.
Jeg er ingen.
Men...
…jeg hører snakk,
snakk om en mann.
En briljant, medfølende mann
som ser ut til å vite om alle slags ting.
En mann som vil lytte.
Det var ganske mye.
Fikk du noen gang tilbake hukommelsen?
Nei.
Men herr Benedict trodde alltid på meg.
Tok meg med inn, ga meg en jobb,
og hjalp meg med å finne ut av ting. Det...
Det er forbundet.
Alt henger sammen.
Jeg skylder herr Benedict alt.
Og for det,
har han min udødelige lojalitet.
"Jeg er livredd."
Akkurat!
Er du?
Livredd?
Ja.
Så ikke dra.
Constance, vil du øve i det hele tatt?
Jeg har et dikt å lese.
Fantastisk.
"I et land langt borte, der det aldri var dag,
ble jeg plaget av vannkastere, tre stykker.
Kateena Smellerall hadde et hode fullt av tannhjul.
Reynardo spiste kattemat og plukket seg i ørene.
Mens Stinky, hele dagen, bæsjet i frykt."
Jeg kan ikke noe for det.
Akkurat hva det står.
"Hver av dem var irriterende og myke som deig,
og det er alt du trenger å vite."
Slutt.
Det heter Diktet om de plagsomme tre.
-Ja, jeg tror jeg skjønner. -Livlige bilder.
Ja, fortsett å gå!
Det skal jeg.
Hun er ingen god ordsmed.
Hun bare fornærmer oss!
Hun er som et anti-lagkamerat.
Hvordan skal vi lykkes
når noen prøver å villede oss?
Kate har rett.
Hun gjør bare noe farlig vanskeligere.
Jeg føler det samme.
Men hvorfor lot herr Benedict henne bli med hvis hun ikke var viktig?
Vi må be Benedict om å droppe henne, for vår skyld.
Reynie, snakk med ham.
Hva? Hvorfor meg?
Bare du kan det.
Hvis Sticky drar, brister han bare.
-Ikke vondt ment. -Nei da.
Hvis jeg drar, klager jeg på henne. Masse.
Jeg har en liste.
Så du er fyren.
Kom inn!
Hallo. Jeg tar meg bare litt nattmat.
Kjeks?
Nei takk.
Jeg antar at du er her på grunn av Constance.
Constance Contraire?
Gretten jente, så høy?
Ja, jeg vet hvem hun...
Ja.
Du snakker ikke bare for deg selv, men for Kate og Sticky også?
Ja.
Vi...
Og jeg har dårlig samvittighet, men...
…hun burde ikke være på laget.
Jeg vet det.
Etter det du har sett, forstår jeg det.
Vær så snill, sitt.
Constance er...
…mye mer begavet enn hun virker.
Og mye bedre.
På mange måter tror jeg hun kan være nøkkelen til suksess.
Men du må vite
at min mening ikke er basert på uregjerlig optimisme eller medynk,
og selv om jeg har min mening, verdsetter jeg din.
-Vil du ha kjeks? Nei? -Nei takk.
Vil du ha en kjeks?
Kjenner du lignelsen om den kloke damen på Aleut-øyene?
-Nei. -Nei?
Det gir mening. Ingen gjør det.
Vel, den går sånn.
Det var en rampete gutt...
Og... Jeg sier ikke at du er rampete. Beklager.
Og en veldig vis landsbykvinne.
Og gutten tenker
at kvinnen oppfører seg som om hun vet alt og aldri tar feil.
Han vil så gjerne bevise at hun tar feil.
Han gjemmer en liten fugl i hendene og spør kvinnen:
"Er denne fuglen i live eller død?"
Hvis hun sier "død", lar han den fly fritt.
Men hvis hun sier "i live",
vil han knuse den i hemmelighet, så han vinner uansett.
-Det ville ikke jeg gjort. -Nei da.
Fælt, men kun en lignelse.
Uansett,
den vise kvinnen ser på gutten og sier:
"Det, unge mann, avhenger av deg."
Du er ikke gutten, jeg er ikke den vise kvinnen,
og Constance er ikke fuglen. Det kan være feil lignelse.
Det relevante er at jeg overlater avgjørelsen til deg.
Framdriftsrapport. Dokumentene er ferdige ved soloppgang.
Takk.
Greit.
Vennligst returner til meg med gruppens avgjørelse.
Å, én ting til.
Hvordan føltes det å diskutere det med meg?
Forferdelig, sir.
Men du gjorde det fordi du måtte.
Vet du hva det heter?
Å bære en fugl?
Lederskap.
God natt, Reynie.
God natt.
De tar rett avgjørelsen.
Det vil de.
Og uansett hva de velger,
blir det rett valg.
Kjære frøken Perumal, det er Reynie.
Skulle ønske jeg kunne skrive et ekte brev, men dette er det beste jeg kan.
Hvordan går det?
Jeg har det vel bra.
Jeg er ikke på Boatwright-akademiet.
Spesialmulighetene er visst mye mer kompliserte.
Jeg er i det minste ikke alene.
Det er spennende å være en del av noe.
Hvis herr Benedict har rett,
er det vi gjør viktig.
Jeg er redd jeg skuffer alle.
En del av meg skulle ønske jeg var tilbake
og leste avisen med deg.
Jeg håper du har det bra. Si hei til herr Rutger.
Kjærlig hilsen, Reynie.
Muldoon.
Så jeg tenkte vi bare skulle gå for
Kate den store Værmaskinen og stormjegerne.
Den spiller på et værtema.
Får alle lagkamerater stemme?
Ja, Constance.
Alle på laget som står i god anseelse, får en stemme.
Hva med Firergjengen?
Barnas hemmelige agent-tropp?
Men de er presise.
Presise?
Hva med Dømt til å feile-klubben?
Navnet bør anerkjenne hvem som førte oss sammen.
Herr Benedict og den store Kate og Værmelderne.
Kate, seriøst, gi slipp på det.
Jeg mener...
Den mystiske Benedictklubben.
Vel, vi drar også.
Hjemmet vårt er avslørt, som det som skjedde i går demonstrerte,
faktisk...
Hva er utstyret?
Milligan var hovedansiktet de så i går,
så vi må ta alle forholdsregler.
Husk, barn,
vi er alltid bare noen få prikker unna.
Og jeg er så stolt av dere.
Ok.
Sakte.
-Se på rutemønsteret. -Rensende, hva?
-Det går bra. -Sakte.
For noen søte minner.
HVEM PASSER PÅ DEG?
Rolig nå.
Det er ingenting å bekymre seg for.
Den store krisen vil koste oss jobben.
Ja, ingen har styringen.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Dette er de nye elevene.
Tre fra Binnud-akademiet, og én fra...
…Stonetown...
Beklager. Unnskyld meg.
Stonetown barnehjem.
Barnehjem.
REVERS
Bare i tilfelle.
Vel, denne er ny.
Papirene dine er feilfrie. Helt feilfrie.
Og du kom akkurat i tide.
Velkommen til instituttet.
Du kan kjøre rett til fergen.
Denne veien?
Hallo?
Det er en test, duster.
Nye elever!
Hvor lenge har dere ventet?
-For alltid. -Ikke lenge.
Dere tok ikke initiativ, eller hva?
Vi fulgte instruksene.
Gjør du alltid det? Følger instrukser?
Når det passer seg.
Å, en slags rebell. Jeg skjønner.
Hva?
-Jeg tuller. -Tuller.
-Jeg heter Jackson. -Jillson.
Vi har ansvaret for dere fire.
La oss sjekke dere inn på rommene deres.
Dette... Det er...
Det fungerer ikke.
De barna må være livredde.
Du valgte de rette barna.
I et helt fremmed miljø.
-De takler det. -Borte fra alt som er kjent...
-Og de har oss, hva? -Dette er sprøtt.
Det er sprøtt.
Jeg har aldri sett et slikt mot som disse barna har.
De er så modige.
Nummer To.
-Igjen. -Få ham vekk fra flammen.
Herr Benedict...
Her er det.
Satellitt-TV. Du kan se når som helst.
Det er flott.
Etter at vi har gjort leksene, mener du?
Når som helst.
Nå, hvis du vil. Vi oppfordres til det.
Ikke vær redd.
Samme størrelse som på guttenes rom.
De koser seg nok nå.
Dere er foreldreløse, hva?
Noen av oss.
Det er trist.
Så trist.
Mange er foreldreløse her. Det er ingen stor sak. Det er vanlig.
Men vi har ikke trist stemning. Den er glad.
Stemningen. Om ikke du gjør den trist.
Vi kan ikke kontrollere det.
Øst-campus er bare sovesaler, med unntak av flere klasserom.
Nord-campus omfatter alle campuser
unntatt Øst-campus, inkludert Sør-campus.
Virker forvirrende, men det er ikke det.
Det er et viktig prinsipp her på instituttet.
Hva er det?
Tårnet.
Dere har ingen grunn til å dra dit, med mindre dere blir Budbringere.
Så det blir neppe relevant for dere.
Ikke så glad i disse to.
Og... hvem er rektor?
Han vil presentere seg. Dere møter ham snart.
Det frie markedet...
-Må være fritt. -Må være fritt.
Det frie markedet...
-Må styres i noen saker. -Må styres i noen saker.
Det frie markedet...
-Må kunne styre seg selv -Må kunne styre seg selv
-i noen saker, -i noen saker,
-og ha nok makt til å frigjøre seg… -Hva snakker de om?
-…i noen saker. -Det frie markedet.
-Det er et populært fag. -Det frie markedet...
-Må være fritt. -Må være fritt.
Hallo.
Ok.
Ja, sir.
Klasse,
Lindsey vil rapportere til instituttledelsen,
der hun får spesialtilgang, for hun er vår nyeste Budbringer.
Lindsay.
Utrolig timing at man får se det.
Rektoren pleier å komme ned for å gjøre det.
Å, uflaks. Ikke ta det personlig.
Vi skal møte ham i spisesalen.
Det blir uforglemmelig.
Ja. Utrolig. Så kult.
Uansett, hvordan blir du en Budbringer?
Strengt fortjenestebasert.
Du må utmerke deg i kjernefagene og bli crème de la crème.
Jeg mener, dere fire...
Det er eksklusivt. Jeg hadde ikke regnet med det.
Men alt kan skje.
Når er det lunsj?
Når du vil,
hvis det er her når du er det.
Hva?
Ms. Jillson, det er vanskelig å forstå alle disse reglene.
Regler? Det er nesten ingen.
Du kan bruke hva du vil som følger standarden.
Du kan vaske deg så ofte du vil,
bare du er ren.
Du kan ha lyset på helt til klokka ti,
om du vil, og...
Du kan gå hvor du vil,
så lenge du følger stiene.
Dette er så forvirrende.
Han ligger litt etter.
Vi kan vente. Vi vil virkelig møte ham.
Selvfølgelig gjør dere det. Dere er ikke gale.
Vil du skru på TV-en?
Jeg tror ikke det er en god idé.
Sikkert rett.
Det er fint å dele rom.
Jeg vet det. Barn jeg kjente hjemme,
pleide å klage på å dele med søsknene sine.
Men det hørtes bra ut.
Hallo?
Hei.
Bøtte.
Nå deg.
Vel, vi bør komme oss av gårde.
For å få kontakt med herr Benedict.
Den første kvelden?
Vi har ikke funnet et navn ennå.
Vi kan si at det er en hann.
UTSIKTSPUNKT
INTERESSEPUNKT
Jeg håper vi ikke må presse oss gjennom baderomsvinduet
for å gå ut om natten.
Sniking har en pris.
Tilpass deg eller dø, George.
Sticky er best i morsetegn. Så sett i gang.
-Der er de. -Ok.
Bruk koden og si at vi er trygge.
Som ville vært...
Vi er saltiner.
Hva?
Vel, saltiner. Kjeks.
Trygge kjeks.
Jeg fulgte ikke med på den biten.
La oss fortelle om Budbringerne.
Akkurat.
Det blir litt komplisert.
Hvorfor må vi kommunisere i gåter?
En overflod av forsiktighet?
"Gjem dere"? Hva er det? En pels?
Dr. Jekyll, kanskje? Vi gikk aldri gjennom den.
Han sier fortsatt "gjem dere".
Gjem dere!
Jeg vet at jeg så noe.
Basert på lommelyktens bevegelser
tror jeg de har det bra.
Å, bra.
Det går bra, kjære. Jeg er stabil. Takk.
Kan du ikke gå inn?
Du er en dyktig snekker.
Herregud.
Trearbeid er en lidenskap.
Kate? Sovesalen er den veien.
Dere kan gå tilbake. Jeg går opp dit.
Tror du senderen er der oppe?
Jeg vet ikke. Men det skjer aldri noe bra i et tårn.
Tenkte jeg skulle gå rett på den!
Eller på siden og gjennom vinduet.
Det er for farlig og for tidlig.
Hvordan skal vi klatre opp der?
Ikke deg. Jeg. Alene.
Med bøtta min.
Å nei. Du kan falle.
Vi er et lag, Kate.
Så vi må stemme over alt nå?
Blir du tatt, går det utover oss.
Se, hun tenker.
Du har en personlighetsfeil.
Hvorfor skal jeg bry meg?
Du er ikke observant.
Kan vi gå til rommene nå?
Lag?
Hallo!
Velkommen.
Jeg kjenner igjen mange av dere fra gangene,
men jeg ser også noen nye fjes blant oss.
Spennende.
Så...
Jeg er...
Herr Oshiro.
Dette faget heter "Psykopraktisk problemdynamikk".
Ikke vær redd.
Det er bare et fancy ord for system
og/eller praksisbasert forbedring av mental skarphet,
basert på både virkelige og abstrakte gåter og problemer.
Det er gøy, jeg lover.
Jeg liker ham.
Så hvorfor kaster vi oss ikke uti?
Som du kan se,
er det tre lysbrytere på veggen.
En av dem aktiverer lampen i klasserommet rett over oss,
som vi ikke kan se herfra.
Hvis du bare kan sjekke der én gang,
hvordan finner man ut hvilken bryter som aktiverer lampen?
Ja, Martina?
Med tanke på utvelgelsesfordommer,
den antatte IQ-en til pusledesigneren
og kunnskapen
om åpninger i stein, saks, papir,
må man konkludere med at den første bryteren
alltid vil være den aktive.
Resonnementet ditt er feil.
Noen andre ideer?
-Et veldig langt tannspeil. -Nei.
Tre trådsneller og et personlig luftskip.
-Nei. -Av og på, av og på?
Beklager, nei.
En liten, trent hund med fotovoltaisk vest.
Interessant, men nei.
Ja... Reynard?
Det er Reynie.
Jeg ville slått på den første bryteren.
Ventet ti minutter.
Så ville jeg slått jeg på den andre bryteren.
Så ville jeg sjekket ovenpå.
Hvis lyset er på, er det den andre bryteren.
Hvis lyset er av...
…ville jeg tatt på pæren.
Hvis det er varmt, er det den første bryteren.
Hvis det er kaldt...
…så er det den tredje bryteren.
Veldig bra, Reynie. Godt resonnert.
Ja, det er flott. Elsker Reynie.
Men det er mye arbeid når det er den andre bryteren.
Hvorfor sier du det?
En dyktig snekker plasserer lysbryteren
to og en halv centimeter cm fra dørkarmen.
Det er den andre bryteren.
De to andre er falske brytere.
Fokuset er mindre i bygging og mer...
Jeg tviler på at en slik skole vil forhandle med en dårlig snekker.
Du ser ikke poenget.
-Er det den? -Ms. Wetherall...
Er det den andre bryteren?
Ja.
Fantastisk.
Det er litt av en innsikt. Så kreativt. Grasiøst.
Velkommen, nye elever.
Jeg er rektor, dr. L.D. Curtain.
Jeg sier dere...
Disse to...
Disse to må man følge med på.
Tekst: Jan E. Engebretsen